![Фінансовий клуб](https://secure.gravatar.com/avatar/0de5ae12ef68b80eda3453d1da6c2011?s=100&default=https%3A%2F%2Ffinclub.net%2Fcomponents%2Fcom_k2%2Fimages%2Fplaceholder%2Fuser.png)
Фінансовий клуб
Депутатів позбавлять страху
Моторне (транспортне) страхове бюро України планує 21 травня провести загальні збори членів, на яких має бути обраний новий склад координаційної ради. Робота цього органу була заблокована наприкінці березня, коли члени МТСБУ відкликали страховиків зі складу коордради. Як повідомило FinMaidan джерело в бюро, 16 квітня президія МТСБУ доручила начальнику юридичного департаменту Роману Роменському спільно з правовим комітетом підготувати проект відповідних змін до статуту.
Планується, що новий склад коордради сформують вісім осіб: чотири представники від страхових компаній і по одному – від Нацбанку, НКЦПФР, Нацкомфінпослуг та Мінфіну. Голову коордради оберуть з членів ради. Рішення будуть ухвалюватись більшістю голосів.
Зараз, за регламентом, до коордради повинні входити чотири представники від страховиків, три – від Верховної Ради, по одному – від Ліги страхових організацій України та Нацкомфінпослуг. Однак після останнього конфлікту з депутатами страховики взагалі вирішили відмовитися від такого органу, як коордрада. Але Нацкомфінпослуг, яка погоджує статут МТСБУ, виявилася не готовою до таких істотних змін. Тому регулятор запропонував страховикам косметичні зміни: не зменшувати кількість членів коордради з дев'яти до восьми, а від Верховної Ради залишити хоча б одного представника. «Але для нас принципово, щоб у коордраді не було депутатів. Як показує практика, хто б не був при владі, серед депутатів завжди з’являються бажаючі взяти фінансові потоки бюро під свій контроль. Ні до чого доброго це не призводить», – розповів співрозмовник FinMaidan про майбутні зміни.
Тому варіант від МТСБУ, що подається, – це вже результат компромісу. «Я б назвав його політичним рішенням. У комісії були свої пропозиції, але ми внесли свої і готові їх обговорювати з регулятором», – зазначив FinMaidan один з членів президії МТСБУ.
Незалежні спостерігачі
Зміною персонального складу коордради її реформа не завершиться. У ради залишаться лише «творчі» функції. «Зараз її повноваження схожі з дуже розширеними повноваженнями наглядової ради приватної компанії», – вважає президент Української федерації страхування Андрій Перетяжко. Страховики, наприклад, хочуть позбавити коордраду повноважень вирішувати кадрові питання і втручатися в інвестиційну політику МТСБУ.
Також обговорюється варіант, щоб до коордради входили не страхові компанії, а значущі особистості на страховому ринку, на яких не зможе надавити влада. «У коордраді представлені страхові компанії. Тобто за кожним керівником, який голосує на засіданнях, стоїть бізнес. І, як показує практика, голосами страховиків можна дуже добре управляти – у Нацкомфінпослуг є всі повноваження для упокорення незгодних. Останнім часом такі випадки трапляються дедалі частіше», – пояснює один з членів президії.
Якщо страховики домовляться з Нацкомфінпослуг, зміни до статуту будуть затверджені на загальних зборах 21 травня. Якщо ж сторони не досягнуть компромісу, збори перенесуть на іншу дату.
Торги з питання
Страховики незадоволені роботою коордради. «В ідеалі необхідно скасувати цей орган, що вимагає внесення змін до закону. А це може затягнутися, тому ми пішли на компромісний варіант – переформатування коордради шляхом внесення змін до статуту», – пояснив член президії, голова правління «Української страхової групи» Павло Нельга.
Є питання і стосовно доцільності формування коордради за запропонованою схемою. «Сегмент ОСЦПВ дуже специфічний. Не зовсім зрозуміло, які функції в коордраді виконуватимуть представники НБУ, НКЦПФР та Мінфіну. Точки дотику я бачу тільки в одному: усі ці структури разом з Нацкомфінпослуг є розробниками стратегії розвитку фінансового ринку України до 2020 року», – говорить Андрій Перетяжко.
Втім, така структура є логічною, поки не прийнято рішення про скасування Нацкомфінпослуг. Влітку минулого року в проекті «Комплексної програми розвитку банківської системи України на 2015-2020 роки» вказувався II квартал 2016-го як термін ініціювання Нацбанком «створення мегарегулятора, відповідального за пруденційний нагляд». Спочатку обговорювалася ідея створення мегарегулятора на основі Нацбанку, пізніше пропонувалося розділити функції Нацкомфінпослуг між НБУ і НКЦПФР. Тим часом у проекті «Комплексної програми розвитку фінансового ринку України на 2015-2020 роки», оприлюдненому наприкінці березня 2015-го, про мегарегулятор немає ані слова.
Невдоволення страховиків, яке починає з’являтися, поки компенсується підтримкою комісією низки ініціатив бюро. Нове керівництво Нацкомфінпослуг готове підтримати впровадження електронного полісу і прямого врегулювання. Ще однією умовою страховиків є відхід від прив'язки до валюти сум внесків до фонду захисту потерпілих: мінімальний базовий гарантійний внесок пропонується встановити в розмірі 5 млн грн замість 500 тис. євро.
Прощання з Росією
FinMaidan дізнався, чим закінчився конфлікт НБУ з «футбольною командою» нових акціонерів банку «Петрокоммерц-Україна» і що буде з ним після зміни його власників. Донедавна власником української установи на 96,5% був російський банк «Петрокоммерц», але 20 березня ці акції у нього викупили 11 фізичних осіб. У банку стверджують, що це була ринкова угода, але список інвесторів не розкривають до найближчих зборів акціонерів 21 квітня.
Ці 11 акціонерів-фізосіб володіють приблизно однаковими пакетами акцій (до 10% кожний), частка одного акціонера-юрособи – 0,5%, ще двох – сумарно 3,5%. Виконуючий обов'язки голови правління банку «Петрокоммерц-Україна» Олег Ігнатов запевняє, що нові акціонери не пов'язані ні з банком «Петрокоммерц», ні з холдингом «Откритіє», який нещодавно придбав цю російську установу. Він повідомив FinMaidan, що це «їх особисті інвестиції», але суму угоди не назвав.
«В Україні залишилося мало банків у хорошому стані. Ми подивилися багато варіантів і зрозуміли, що у «Петрокоммерц-Україна» невеликий портфель депозитів фізосіб, а отже, невеликі ризики відтоку коштів через паніку або девальвацію, – розповів FinMaidan один з нових акціонерів, голова наглядової ради банку Іван Шехавцов (дата призначення невідома). – Тут не було кредитів інсайдерам і не було «фроду» (шахрайських кредитів. – FinMaidan)».
Слід в НБУ
Зміна власників «Петрокоммерц-Україна» спричинила проблеми у відносинах з регулятором. Наприкінці березня директор департаменту реєстраційних питань і ліцензування НБУ Леонід Антоненко анонсував плани застосувати санкцію до «дочірнього банку однієї з російських банківських груп». Її розмір міг скласти до 30 млн грн: горе-«акціонерам» загрожував штраф до 10% номінальної вартості придбаних акцій та позбавлення права голосу (див. «Покарання за обхідний маневр»). За версією НБУ, банк було продано «футбольній команді» з 11 акціонерів у спробі обійти узгодження купівлі «істотної участі», тобто понад 10% акцій.
У «Петрокоммерц-Україна» запевняють, що ніякого конфлікту з Нацбанком у них немає. «Проблема могла бути пов'язана з тим, що минулого року російський банк «Петрокоммерц» подав у Нацбанк заявку на злиття з холдингом «Откритіє», що було зроблено через наявність активу в Україні, але не отримав згоди. Паралельно йшли переговори про продаж «Петрокоммерц-Україна», – сказав Олег Ігнатов. – Можливо, в НБУ вирішили, що це технічна угода і недобросовісний хід російського «Петрокоммерцу». Але український банк було просто продано новим акціонерам. Згоду Нацбанку на це отримувати не треба, тому що немає продажу істотної участі. Ніякі санкції до нас не застосовані, оскільки НБУ знає всю інформацію про нових акціонерів».
Про плани російської групи ІФД «Капітал» продати холдингу «Откритіє» банк «Петрокоммерц» стало відомо в листопаді 2013 року. Холдинг повинен був провести допемісію на 19,9% акцій для їх викупу ІФД «Капітал». Отримавши за акції 15 млрд руб., «Откритіє» викупив 95% банку «Петрокоммерц» за 18,5 млрд руб. (приблизно $572 млн). У червні 2014-го Антимонопольний комітет України дозволив «Откритію» купити понад 50% російського «Петрокоммерц».
Капітальні залучення
Ціна купівлі банку «Петрокоммерц-Україна» не називається, але угода включає «прощення» усіх боргів українського банку перед екс-материнською структурою. Цей спосіб структурування угоди вигідний для «Петрокоммерц», тільки якщо його майбутні витрати на підтримку «дочки» були б вищими, ніж сума вже вкладених у банк коштів у вигляді капіталу і кредитів. За словами Олега Ігнатова, «Петрокоммерц» у вигляді субординованого боргу, депозитів і міжбанківських кредитів вклав в український банк $19 млн. Ці кошти спрямовуватимуться на покриття втрат за кредитним портфелем в зоні АТО, який становить $18 млн. І хоча в банку запевняють, що «потреби в додатковому капіталі вони не мають», їхній капітал, який становить 319 млн грн, буде збільшено до 400 млн грн протягом трьох місяців за рахунок конвертації «прощених» боргів.
Також банк планує поповнити капітал за рахунок крупних вкладників – з ними вже ведуться переговори. Мета – зробити з «Петрокоммерц-Україна» кооперативну установу. «Людям цікавий банківський бізнес, але багато хто хоче додаткових гарантій. Акції – це краща гарантія, ніж депозит, – вважає Олег Ігнатов. – У перспективі ми хочемо, аби акції банку були у вільному доступі». На 1 січня роздрібний депозитний портфель «Петрокоммерц-Україна» становив 369 млн грн. Очікується, що заможних вкладників, які увійдуть в капітал, може бути «від 3 до 15». Незважаючи на зміну власників, банк готовий зберегти назву, тому що на російському ринку припиняє існування бренд «Петрокоммерц».
Інвестиційна реальність
Декларується повна зміна стратегії «Петрокоммерц-Україна»: відмова від роздробу і класичного корпоративного кредитування і перехід до інвестиційного банкінгу. «Ми працюватимемо з крупними компаніями з таких секторів, як сільське господарство, промислове виробництво, енергетика. Будемо допомагати їм залучати гроші з-за кордону. Банк не займатиметься класичним корпоративним кредитуванням, але ми хочемо надавати клієнтам овердрафти на поповнення оборотних коштів, займатися торговим фінансуванням, факторингом, працювати з експортом та імпортом», – говорить Олег Ігнатов. Не відмовиться банк від роботи на валютному міжбанку та інкасаторської діяльності. На зовнішньому ринку його мета – залучати ресурси під 10%. «Розумна ціна інвестицій від закордонних інвесторів становить 10% у валюті. Усе, що вище, – це спекулятивні операції», – зазначає Іван Шехавцов.
Ідею «відмови від роздробу» банкіри не вважають екстраординарною. «В даний час ми переживаємо масове зниження обсягу роздрібного кредитування. Банки здебільшого орієнтуються на внутрішні процеси реструктуризації, готуються до відновлення кредитування, а також реструктурують свої поточні кредитні портфелі через велику кількість простроченої заборгованості», – говорить директор департаменту роздрібного бізнесу, член правління Піреус Банку Іліас Музаксі. Але навряд чи це стосується «Петрокоммерц-Україна». Лише 2% його кредитного портфеля припадає на населення, решта 98% – на підприємства.
Компанії, що займаються інвестиційною діяльністю, нинішні можливості залучення коштів з-за кордону називають «середніми». «Найцікавіші галузі – це IT, медицина, порти, сільське господарство, особливо інфраструктура сільського господарства. Суми різні – є інвестори з тікетами $5-10 млн, тобто від $50 млн. Але їх дуже мало, – розповідає директор департаменту інвестиційно-банківських послуг ІК Concorde Capital Віталій Провоторов. – Перспектив залучення фінансування для українських компаній у вигляді боргу скоріше нема. Вони є тільки для «блакитних фішок» – їх небагато, але вони є. Фінансування у вигляді капіталу – так, можливо, але за низькими оцінками. Інвестори в капітал шукають distress, і їх можна зрозуміти».
Ризики у залученні зовнішніх коштів існують як для кредиторів, так і для позичальників. «Прибутковість в розмірі 10% у валюті є дуже хорошою, враховуючи високі країнові ризики. Потреба в грошах у компаній сільського господарства та енергетики колосальна. Але при цьому потрібно розуміти, хто братиме на себе валютні ризики. Складно сказати, які компанії будуть готові отримувати такі кошти, все залежатиме від умов, – говорить FinMaidan радник ЄБРР Антон Усов. – Якщо це спекулятивна інвестиція, то це одна справа, оскільки інвестори розуміють, що вони ризикують. Але про стратегічних інвесторів, які готові зараз вкладати гроші надовго, я не чув. В основному вони відкладають такі угоди на майбутнє».
Страхове послаблення
Нацбанк, як і обіцяв, почав послаблювати адміністративні обмеження на валютні операції. Учора набула чинності постанова № 248, якою НБУ скасував деякі обмеження, що діяли на міжбанку з вересня минулого року. У березні вони були навіть посилені.
Послаблення торкнулися й страхових компаній. Як і інші юрособи, вони не могли купувати валюту, якщо у них вже було більше $10 тис. З 15 квітня Нацбанк дозволив не враховувати в цій сумі кошти «на рахунках клієнта, якими представлені страхові резерви (для операцій з купівлі іноземної валюти страховиками або Моторним (транспортним) страховим бюро)». За даними члена Нацкомфінпослуг Олександра Зальотова, в резервах страховиків валюта складає 8,8%: на поточних рахунках – 279,3 млн грн (в еквіваленті), на депозитах – 670,1 млн грн.
Усі обмеження Нацбанк скасував для членів Ядерного страхового пулу, до якого входять трохи більше 30 СК. Навіть за наявності валюти на рахунках вони зможуть купувати валюту для нерезидентів за договорами страхування і перестрахування відповідальності за ядерними ризиками.
Крапля на міжбанку
Валюти страховикам потрібно набагато менше, ніж представникам інших галузей. Восени страховики оцінили свою потребу в ній у $30 млн за квартал, що в рази менше щоденного обсягу торгів валютою на міжбанку. «Зараз ця сума ще менше – близько $20 млн», – говорить голова комісії зі страхування Українського товариства фінансових аналітиків В'ячеслав Черняховський. Компанії зі страхування життя купують валюту для поповнення резервів, виплат нерезидентам, які вносили платежі у валюті, для оплати послуг перестраховиків. «Ризиковим страховим компаніям валюта потрібна для таких же цілей, а також для оплати відшкодувань за кордон, наприклад, при страхуванні вантажів, по «Зеленій карті», страхуванні відповідальності й тих, хто виїжджає за кордон», – перераховує В'ячеслав Черняховський. «Нам зараз необхідно придбати валюту для оплати щорічного перестрахувального платежу перестрахувальнику Gen Re», – говорить голова наглядової ради СК «ВУСО» Олександр Шойхеденко.
Як розповіли FinMaidan учасники ринку, великих збитків і санкцій з боку контрагентів їм вдалося уникнути. «Нам валюта в першу чергу потрібна для оплати послуг перестраховикам. При цьому нашим ключовим партнером з перестрахування є наша материнська структура, яка розуміє глибину проблем в Україні, тому згодна почекати», – розповів голова правління СК «Княжа» (входить до австрійської Vienna Insurance Group) Дмитро Грицута. «Нам вдалося домовитися з іноземними партнерами про перенесення терміну платежів до зміни ситуації в Україні», – говорить Олександр Шойхеденко.
Однак домовитися змогли не всі. «Наскільки я знаю, штрафних санкцій ніхто не застосовував, але деякі перестрахувальники відмовлялися від роботи з українськими компаніями, а деякі підвищили вартість послуг», – сказав Дмитро Грицута. «Ми зазнали скоріше моральних збитків. Хоча неодноразово зверталися і до Нацбанку, і до Нацкомфінпослуг з проханням посприяти у вирішенні проблеми», – говорить перший віце-президент компанії «АХА Страхування» (належить французькій AXA Group) Андрій Перетяжко.
Валютні послаблення Нацбанку не гарантують, що вже зараз страховики зможуть без проблем купити валюту в потрібних обсягах. «Компаніям необхідно буде довести реальну потребу у валюті. Таким доказом може стати договір перестрахування або договір на перерахування коштів страхувальникам-нерезидентам», – пояснює генеральний директор Української федерації страхування Галина Третякова. При цьому Нацбанк, як і раніше, залишає за собою право перевірки заявок на суму більше $50 тис. Більш того, докупити валюту в резерви для хеджування ризиків і просто покласти її на свій депозит страховики не зможуть.
Зовнішній інтерес
Міжнародні інвестори вивчають можливості для інвестицій в український банківський ринок, запевняють в НБУ. Відразу кілька міжнародних фінансових організацій ведуть переговори про купівлю частки в банках. «Європейський банк реконструкції та розвитку збільшує свою присутність на українському ринку: він планує інвестувати в один комерційний та один державний банк. IFC також розглядає можливості для інвестицій. Крім того, ще одна МФО має намір інвестувати в український банк – цей процес на стадії переговорів», – повідомив директор департаменту міжнародних зв'язків НБУ Сергій Круглик.
ЄБРР розглядав кілька варіантів капітальних інвестицій і зупинився на банках не з українським, а іноземним капіталом. Претендентів було два – ОТП Банк і Райффайзен Банк Аваль. ОТП Банку вирішили виділити субординований кредит на 65 млн євро. «Щодо Райффайзен Банку Аваль зараз приймається рішення, який інструмент буде використано. Є варіанти – субординований кредит або інвестиція в капітал, – розповів FinMaidan радник ЄБРР Антон Усов. – Ми не викуповуємо акції у нинішніх акціонерів, інвестиція в капітал завжди відбувається у нас у вигляді участі в додемісії. Тому банк повинен буде збільшити капітал».
Інвестиції в держбанки не плануються. «Нашою стратегією передбачено, що ми цього не робимо. Якщо це відбудеться, то стане прецедентом», – зазначає Антон Усов. Зараз статутний капітал Райффайзен Банку Аваль складає 3 млрд грн. Розмір інвестицій і частка акцій для купівлі поки не визначені, але традиційно ЄБРР входить у капітал на 15% акцій, тобто мова може йти про суму більше 450 млн грн.
Середньострокове входження
У Райффайзен Банку Аваль вчора не прокоментували можливість входження в їхній капітал нового акціонера. Місяць тому голова правління австрійської групи Raiffeisen Bank International AG Карл Севельда заявив в інтерв'ю німецькому виданню Handelsblat про те, що група веде переговори з ЄБРР про залучення його як співінвестора української «дочки». Примітно, що RBI, який володіє 96,44% Райффайзен Банку Аваль, мав намір скоротити свою частку ще п'ять років тому – в 2010-му група заявляла, що збирається скоротити її до менш ніж 50% акцій. Тоді, за інформацією FinMaidan, міноритарним акціонером Raiffeisen Bank планувала стати Alfa Group.
Зараз ЄБРР володіє 15% акцій Мегабанку і 15% акцій УкрСиббанку. Донедавна ЄБРР був співвласником ПроКредит Банку, проте вийшов з капіталу. Свій пакет акцій у розмірі 15,21% він продав мажоритарію – міжнародній групі ProCredit Holding. У попередні роки ЄБРР володів безпосередньо акціями Банку Форум і опосередковано – акціями Кредитпромбанку. З часом він вийшов з них: «Форум» зараз ліквідується, а в Кредитпромбанку працює тимчасова адміністрація. Стратегія ЄБРР передбачає портфельне інвестування в капітали банків на кілька років. Після цього ЄБРР виходить зі складу акціонерів банку, пропонуючи викупити пакет акцій основному власнику банку.
Інвестиційні ризики
У Нацбанку вважають, що інтерес нерезидентів до вітчизняних установ свідчить про поліпшення ситуації на цьому ринку. «Це демонструє зростання довіри іноземних інвесторів до українських банків. Зараз оптимальний час для входження в український бізнес», – вважає Сергій Круглик. Тим часом інвестори бачать великі ризики в таких вкладеннях. Вони реінвестують в капітал вже надані банкам кредити, оскільки не бачать можливості їх повернення. «Ми розглядаємо можливості для інвестування тільки в ті банки, які вже є нашими партнерами. Досить складно знайти такі серед українських банків, бо ми не можемо працювати з тими фінансовими установами, які пов'язані з політично заангажованими бізнес-групами, народними обранцями або представниками влади. Крім того, ми не працюємо з банками, які фінансують незаконні операції, займаються пов'язаним кредитуванням або мають проблеми з адекватністю капіталу», – перераховує заборони Антон Усов.
Навіть європейські інвестори, які вже працюють в Україні, залишаються вкрай обережними. «Дуже важливо, коли в Україні відродиться апетит до ризику, – вважає голова правління Укрсоцбанку Граціано Камелі. – Офіційно ми досі виставлені на продаж. Але ми шукаємо умови, щоб залишитися. Ситуація змінюється щодня, і ми зацікавлені в тому, щоб не йти з українського ринку». Наприклад, Універсал Банк (опосередковано належить грецькому Eurobank Ergasias SA) спочатку говорив, що не планує йти з України, потім почав вести переговори про продаж із співвласником Дельта Банку Миколою Лагуном. А потім, коли ця угода зірвалася, заявив, що залишається в Україні.
Правоохоронці розслідують підозри у виведенні коштів з київської кредитної спілки «Володар». Слідство з'ясувало, що майже за три роки КС видала кредити на 14 млн грн особам з дуже низькою платоспроможністю. Рішення про видачу «фіктивних» кредитів приписуються екс-депутату-регіоналу Максиму Луцькому. Учасники ринку вважають, що причиною появи проблем в союзі стала відсутність ефективного пруденційного нагляду з боку регулятора.
Поштовий залік
Державний поштовий монополіст – УДППЗ «Укрпошта», зіткнувшись з блокуванням своїх грошей у неплатоспроможному Дельта Банку, зажадав термінового доступу до них. «Укрпошта» заявила про те, що Фонд гарантування вкладів фізосіб (ФГВФО) відмовляється провести платіж всередині збанкрутілого банку. З 2013 року «Укрпошта» через свої відділення приймає платежі позичальників Дельта Банку і в подальшому, як агент, перераховує їх банку. На початку лютого 2015-го «Укрпошта» перевела Дельта Банку кошти, прийняті від клієнтів у січні. Але зробила це не напряму – шляхом інкасації готівкових коштів, а за допомогою безготівкового списання на користь Дельти грошей з рахунку «Укрпошти» в цьому банку.
У березні «Укрпошта» планувала провести аналогічну операцію за отриманими в лютому готівковими платежами, але 3 березня в Дельту ввели тимчасову адміністрацію, і рахунок поштового оператора виявився заблокованим. «Надії, що «Укрпошті» як державному підприємству вдасться швидше знайти спільну мову з іншою державною установою – ФГВФО, в особі керівника тимчасової адміністрації, і віднайти спосіб здійснення розрахунків за вже надані нами послуги, на жаль, не виправдалися», – йдеться у листі виконуючого обов'язки генерального директора «Укрпошти» Ігоря Ткачука.
«Укрпошта», не домігшись згоди тимчасового адміністратора Владислава Кадирова на взаємозалік зустрічних вимог, не перерахувала Дельта Банку кошти його позичальників. У ФГВФО повідомили FinMidan, що на 30 березня обсяг платежів, прийнятих «Укрпоштою» від споживачів, але не перерахованих в Дельта Банк, досяг 23,91 млн грн. Обсяг рахунків «Укрпошти» в Дельта Банку не розголошується.
Незустрічні вимоги
У ФГВФО розповідають, що не можуть повернути поштовому відомству їхні кошти, тому що це порушило б законодавство. «На поточному рахунку в Дельті знаходяться грошові кошти в розмірі, необхідному для виконання зобов'язань перед банком, які пропонуються «Укрпоштою» для списання в договірному порядку на виконання зобов'язань з перерахування в Дельта Банк коштів, отриманих від клієнтів. Однак, згідно зі ст. 36 закону «Про систему гарантування вкладів фізосіб», під час роботи тимчасової адміністрації в неплатоспроможному банку не здійснюється залік зустрічних вимог, оскільки це може призвести до порушення черговості погашення вимог кредиторів», – розповів FinMaidan директор-розпорядник ФГВФО Костянтин Ворушилін. Фонд наполягає на тому, щоб «Укрпошта» перерахувала 23,91 млн грн коштів позичальників Дельта Банку на його рахунок. А вже потім «Укрпошта» повинна стати в чергу на повернення своїх грошей.
В «Укрпошті» роблять акцент не на нормах законодавства про банки-банкрути, а на більш вигідній для себе схемі взаємозаліку. «Зазначені дії дозволяють зберегти активи банку і не передбачають будь-яких витрат як для Фонду, так і для держави», – зазначено в листі «Укрпошти». Але в цьому випадку «Укрпошта» фактично намагається конвертувати «заморожені» безготівкові кошти в ліквідні готівкові, які були передані їй позичальниками виключно як посереднику для подальшого перерахування в Дельта Банк. До слова, тимчасовий адміністратор банку не планує платити за послугу перерахування.
Бізнес-втрати
Очищення банківського ринку від проблемних кредитних установ спричинило значні втрати підприємств. Від початку 2014 року в Україні збанкрутувало вже 47 банків. На їхніх рахунках «зависли» гроші юросіб на десятки мільярдів гривень. Надій їх повернути мало, оскільки за законодавством відшкодування таких коштів під час ліквідації відбувається в сьому чергу. Після них повертається тільки субординований борг. Вкладники час від часу зверталися до ФГВФО з пропозицією оплати кредитів за рахунок дебіторських боргів банків, але це складно провести в рамках закону. Тому ФГВФО заявляв, що не підтримує зміни черговості.
Попит на операції взаємозаліку кредитів і депозитів у проблемних банках виріс після рішення Вищого спеціалізованого суду, який визнав законними такі операції в період до початку ліквідації. «З одного боку, скасування заборони на взаємозаліки під час дії тимчасової адміністрації, здавалося, було б ковтком свіжого повітря для зневірених вкладників, у яких в неплатоспроможному банку застрягли мільйони гривень. А боржники отримали б можливість виконати свої зобов'язання на пільгових умовах, адже ні для кого не секрет, що такі угоди проводяться з дисконтом на користь боржника», – говорить юрист адвокатського об'єднання «СК ГРУП» Станіслав Єна.
З іншого боку, можливість проводити взаємозаліки дасть поштовх новому виду спекуляції, відзначає юрист. «Як гриби після дощу з'являться особистості й цілі організації, які пропонуватимуть свої посередницькі послуги, вимагаючи з панікуючих вкладників комісійні. Нікого не здивує й те, що біля витоків таких організацій стоятимуть самі ж банківські співробітники. Адже маючи доступ до системи зсередини, здійснювати зазначену діяльність набагато простіше. Виникає корупційна складова: бажання співробітників банку особисто збагатитися за рахунок комісійних буде йти врозріз із інтересами вкладників і політикою банку, спрямованою на оздоровлення», – говорить Станіслав Єна. Тому підприємствам, у тому числі державним, залишається тільки сподіватися на зусилля ФГВФО щодо повернення їхніх грошей або ініціювати зміну закону, аби тимчасовий адміністратор міг робити винятки для особливих категорій клієнтів.
Загальна конвертація
Депутати знову спробували визначити долю валютних позичальників. Прийнятий у першому читанні законопроект № 1558-1 «Про реструктуризацію зобов'язань за кредитами в іноземній валюті» пропонує провести конвертацію позик на набагато вигідніших умовах, ніж ті, які були передбачені в меморандумі про реструктуризацію заборгованості фізичних осіб. Умови навіть більш пільгові, ніж в законопроектах, які Рада не змогла прийняти в 2014 році.
Документ зобов'язує банки перевести в гривню не тільки усю валютну іпотеку, а й взагалі усі роздрібні споживчі кредити, тобто всі валютні кредити, окрім позик на розвиток бізнесу. За даними НБУ, фізособи повинні повернути банкам $6 млрд (140 млрд грн). Але ця цифра не враховує «списані» кредити на позабалансових рахунках, які банки все одно хочуть стягнути, і валютні кредити, продані або передані факторинговим компаніям для подальшої роботи.
Позики мають бути конвертовані за офіційним курсом на момент укладання договору. Більшість валютних кредитів були видані в 2006-2008 роках (валютне кредитування фізосіб заборонено з листопада 2009-го), коли курс становив 4,95-5 грн/$. При цьому процентні ставки гривневих кредитів не підвищуватимуться до реальних 20-25%, а залишаться колишніми – близько 12%. Банки не зможуть ані підняти їх, ані встановити плаваючі ставки. Усі нараховані раніше штрафи та пені за прострочення мають бути списані, після реструктуризації на два роки встановлюється мораторій на стягнення майна. Конвертувати позики повинні не тільки банки, але й факторингові компанії. Якщо ж позичальник не зможе виконувати зобов'язання за кредитом навіть після проведеної реструктуризації, то банк має прийняти заставу в рахунок погашення боргу. Банк при цьому не зможе претендувати на інше майно фізособи-боржника в рахунок сплати боргу.
Парламент проти МВФ
Спроби провести таку конвертацію робилися ще минулого літа, проте жоден із запропонованих депутатами законопроектів не був прийнятий в цілому. Проти закону про примусову конвертацію категорично виступив Міжнародний валютний фонд і НБУ. «Держава та НБУ не втручатимуться у двосторонні переговори між позичальниками і банками щодо реструктуризації валютних іпотечних кредитів. При цьому якщо буде прийнято закон, який змушує конвертувати валютні іпотечні кредити у гривневі, президент накладе вето», – йдеться в Меморандумі про співпрацю українського уряду з МВФ.
Депутати усвідомлюють, що порушують меморандум. Саме парламентський комітет з питань фінансової політики та банківської діяльності рекомендував прийняти законопроект за основу. «Меморандум – це не закон, а рекомендація. Країна у нас називається Україна, і уряд наш український, а не МВФ. Зрозуміло, що хто платить, той і замовляє музику, але ми не повинні наступати на горло своїй пісні, – заявив FinMaidan голова комітету Сергій Рибалка (Радикальна партія Олега Ляшка). – Усі самоусунулися від вирішення питання. Ми вважаємо, що уряд, Нацбанк, ФГВФО, Мінфін повинні сісти за стіл з представниками МВФ і визначити, як ми можемо вирішити питання валютних кредитів. Потрібно розкласти такі позики за сумами, квадратними метрами, наявністю єдиного житла і вирішити, кому ми можемо допомогти, а кому ні».
Депутатам вдалося проголосувати за законопроект лише з четвертої спроби, при цьому вони не приховували його популістського характеру. «Я розумію, що положення даного законопроекту не відповідають інтересам усіх зацікавлених сторін», – сказав секретар комітету Максим Поляков («Народний фронт»). Документ прийнято, щоб заспокоїти мітингувальників, які в четвер знову пікетували Раду. Гарантії прийняття законопроекту в другому читанні немає. «У першому читанні, щоб заспокоїти людей, дати їм можливість поїхати додому з-під Нацбанку, я би вважав за можливе проголосувати, і далі разом з командою Нацбанку зробити з нього нормальний законопроект», – сказав перед голосуванням депутат Юрій Луценко («Блок Петра Порошенка»).
Банки накриються збитком
Більшість банків, найкрупніших валютних кредиторів, навіть не підписали меморандум про конвертацію, який пропонував для дуже вузької категорії позичальників менш лояльні умови, тому новий законопроект їх категорично не влаштовує. «Прописані в законопроекті умови реструктуризації загрожують банкам величезними збитками, якщо втрати від конвертації не будуть розділені з державою та позичальниками. Адже тільки на курсовій різниці банки отримають близько 80% збитків. А якщо надалі кредит обслуговуватиметься за ставкою, прописаною в первісному договорі, банкам загрожують додаткові збитки через недоодержання процентного доходу. Для розуміння: середня ставка валютного кредиту становить 9-12%, а гривневого – 24%, – пояснює заступник директора з питань проблемної заборгованості УкрСиббанку Марія Гуз. – Необхідно знайти компроміс з розділення збитків і окреслити чіткі критерії визначення позичальників, чиї кредити можуть бути конвертовані. Адже окрім реально постраждалих від знецінення гривні є клієнти, які припинили платити задовго до девальвації. Також є шахраї, є клієнти, які отримують дохід в іноземній валюті, і забезпечені клієнти, дохід яких дозволяє виконувати зобов'язання за договором навіть у поточних умовах». Тобто з кредитного портфеля в 140 млрд грн банки в кращому випадку отримають лише 30,2 млрд грн.
Застосування єдиного методу конвертації до усіх споживчих кредитів є антисоціальним. «Законопроект не розмежовує валютні позики, отримані на придбання житла, де є конкретне цільове використання коштів, і позики на споживчі цілі, де кошти могли використовуватися не за призначенням, у тому числі на спекулятивні цілі», – зазначає заступник начальника управління організації кредитування фізосіб банку «Хрещатик» Андрій Осипов.
Фінансисти не сумніваються, що Петро Порошенко виконає обіцянку і в разі ухвалення закону ветує його. Інакше посилиться хвиля банкрутств банків. «Популізм – це суть прийнятого законопроекту. Усі клієнти, які коли-небудь брали кредити в гривні, відчуватимуть себе обдуреними, адже ставки за їхніми кредитами були вищими. Насправді законопроектом пропонується перекласти вирішення проблеми валютних позичальників на банківську систему, а отже – на вкладників. Наслідком прийняття закону буде значне збільшення кількості проблемних банків, які просто не зможуть віддавати депозити. Адже кредити погашатимуться за курсом 5,05 грн/$, а віддавати вкладникам депозити потрібно у валюті депозиту за курсом на сьогодні», – говорить директор департаменту стягнення роздрібної заборгованості банку «Фінанси та Кредит» Максим Кривощоков.
Податковий тягар полегшили
Перед прийняттям законопроекту депутати підсолодили банкам «пілюлю»: прийняли в цілому закон № 0939 «Про внесення змін до Податкового кодексу щодо реструктуризації кредитних зобов'язань з іноземної валюти в гривню». Доходи фізособи-позичальника, які виникають під час анулювання кредитором частини боргу, а також під час повернення предмета іпотеки, звільняються від оподаткування податком на доходи. Зараз для списання частини боргу позичальникові треба заплатити з суми списання податок у 21,5%. Також прийняті правки, які знижують податкові витрати банків. «Ці зміни абсолютно необхідні, тому що не було врегульовано питання віднесення збитків банку, бухгалтерських проводок і нормативів НБУ, особливо в частині лімітів валютної позиції», – говорить директор з роздрібних кредитних ризиків ВТБ Банку Олег Пахомов.
Вищий господарський суд України відхилив касаційну скаргу колишнього тимчасового адміністратора Родовід Банку Сергія Щербини і підтвердив недійсність договору між банком і адвокатським об'єднанням «Бріарей», яке надавало юридичні послуги кредитній установі. Про це йдеться в постанові суду від 18 березня. За цим договором фірма «Бріарей» отримала 301,6 млн грн.
Вищий госпсуд, як і суд першої інстанції, вважає, що контракт є недійсним, оскільки Родовід Банк на момент укладення договору в 2009 році вже був державним і, отже, розпоряджався державними коштами. Тому він був зобов'язаний провести тендер для вибору підрядника, чого не було зроблено.
Своя правда
Суд першої інстанції – Госпсуд Києва – визнав договір з «Бріареєм» недійсним ще рік тому. Таке рішення було винесено 17 березня 2014 року. «Недійсність договору про надання правової допомоги пояснюється недотриманням процедури державних закупівель під час його укладання, у зв'язку з перевищенням тимчасовим адміністратором наданих йому повноважень», – йдеться в рішенні суду. Суд вирішив, що перехід прав власності на акції під час проведення процедури капіталізації банку визначався моментом реєстрації випуску акцій. «У сертифікаті акцій, який є в матеріалах справи, визначено дата випуску – 24.06.2009. Тобто держава в особі Мінфіну набула право власності на 99,97% акцій ВАТ «Родовід Банк» 24.06.2009 – до укладання спірного договору», – йдеться в матеріалах справи. Договір з компанією «Бріарей» був укладений 1 липня 2009 року, коли банк, на думку суду, вже був державним і мав дотримуватися усіх процедур держзакупівель товарів, робіт і послуг.
Позивач – Родовід Банк – вважає, що тимчасовий адміністратор Сергій Щербина перевищив свої повноваження. «Він порушив норми ст. 84 закону «Про банки та банківську діяльність» (в редакції на момент прийняття рішень), згідно з якою Нацбанк організовує, координує діяльність тимчасової адміністрації, а також дає вказівки, обов'язкові до виконання тимчасовим адміністратором. Тимчасовому адміністратору було заборонено використовувати кошти банку на потреби, не передбачені кошторисом витрат тимчасової адміністрації», – йдеться в рішенні суду. Рішення про укладення договору з юрфірмою «Бріарей» з Нацбанком не узгоджувалося.
Сергій Щербина оскаржив рішення Госпсуду, але 24 грудня Київський апеляційний госпсуд зупинив апеляційне провадження у справі, оскільки, на думку суддів, інтереси Сергія Щербини у справі не зачеплені. «По суті, суд відхилив апеляцію. Повторно подавати документи я не маю права», – пояснив Сергій Щербина. Тому 21 січня він звернувся з касацією на рішення двох інстанцій, але її було відхилено.
З рішенням ВГСУ Сергій Щербина також не згоден. «Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновку, що на момент укладення договору від 01.07.2009 держава в особі Мінфіну була власником пакета акцій, що становлять 99,97% статутного капіталу позивача. При цьому 23 червня 2009 року ПАТ «Родовід Банк» прийняло наказ № 250, згідно з яким збільшувався розмір статутного капіталу банку на 2808514 999,80 грн. Суд вирішив, що держава набула права власності на акції позивача 24 червня, що також суперечить нормам чинного матеріального права України», – йдеться у касаційній скарзі.
Емісія, в результаті якої держава стала власником банку, відбувалася в два етапи: на першому етапі – з 25.06 до 30.06 – відбувалася реалізація переважного права акціонерів на придбання акцій. На другому етапі – з 01.07 до 31.07 – реалізовувалося право держави в особі Мінфіну на придбання акцій. Тому «угода між державою в особі Мінфіну і банком з купівлі права власності на пакет акцій додаткової емісії в будь-якому випадку укладена після 1 липня 2009 року, отже, на 1 липня Мінфін жодним чином не міг володіти 99,97% акцій позивача», йдеться в документі. Відповідно, правові підстави для застосування процедури державних закупівель для укладення угоди з компанією «Бріарей» на момент її укладення 1 липня 2009-го були відсутні. «Зараз ми збираємо документи для подавання до Європейського суду з прав людини. Усі рішення наших судів зачіпають права і призводять до кримінального переслідування», – заявив FinMaidan Сергій Щербина.
Справи минулих днів
Історія співпраці Родовід Банку і адвокатського об'єднання «Бріарей» почалася в 2009 році. «Один з боржників банку, компанія «Баски Плюс – 2004 Рік», подав на банкрутство, а Родовід Банк навіть не був заявлений в числі її кредиторів», – згадує Сергій Щербина. Часу на переговори з юристами і проведення тендеру не було. Як повідомляв FinMaidan, проблеми Родовід Банку обговорювалися на зустрічі Сергія Щербини з прем'єр-міністром Юлією Тимошенко, яка відбулась в головному штабі БЮТ на вулиці Туровська, 13 (див. «Історія одного збитку»).
Сергій Щербина стверджує, що Юлія Тимошенко рекомендувала підтримку юркомпанії депутата Андрія Портнова. «За повний судовий розгляд і повернення коштів або застав юристи визначили комісію в межах 30% від повернутих коштів або застав. Пізніше з'ясувалося, що ми повинні авансом сплатити додаткові витрати в судах та правоохоронних органах – до $50 тис. на тиждень, – згадує Сергій Щербина. – Я доповів про це першому віце-прем’єру Олександру Турчинову, який порадив звернутися до інших юристів. Після цього пан Портнов жорстко відмовився працювати з Родоводом. Замість цього народний депутат від БЮТ Олександр Шепелев порекомендував укласти договір з юрфірмою «Бріарей», яка була схвалена Олександром Турчиновим. Вона за свої послуги визначила комісію 8% від повернутого майна і 10% – від коштів, і тільки після виконання поставлених завдань». Зрештою фірмі «Бріарей» все ж вдалося повернути заставне майно банку: у листопаді 2009 року компанія стягнула застави на загальну суму 3,75 млрд грн. За свої послуги банк перерахував комісію в розмірі 300 млн грн.
Олександр Шепелев підозрюється в розкраданні коштів Родовід Банку і здійсненні ряду злочинів, зокрема організації умисного вбивства, замаху на умисне вбивство, привласненні і розтраті чужого майна шляхом зловживання службовим становищем, втечі з-під варти. Екс-депутата 19 березня затримали в Московській області, а 21 березня вже було винесено постанову про його екстрадицію. 6 квітня Генпрокуратура України звернулася до РФ із запитом про видачу екс-депутата.
Вільні землі
Поки Сергій Щербина готує документи до Європейського суду і поки справа там розглядатиметься, договір з «Бріареєм» вважатиметься недійсним. Втім, визнання договору недійсним не означає, що всі угоди, укладені компанією «Бріарей» від імені банку, стали недійсними. «Наслідком визнання недійсним такого договору буде двостороння реституція – повернення сторін у початкове положення. Відповідно, визнання недійсним договору на обслуговування не спричинить автоматичного скасування дій, здійснених юркомпанією для банку. Кожну таку операцію необхідно буде окремо визнавати недійсною», – говорить керуючий партнер юридично-консалтингової компанії «Де-юре» Григорій Трипульський. Інакше кажучи, якщо «Бріарей» стягнула майно з компанії «Баски Плюс – 2004 Рік», то саме цей договір тепер треба в рамках нового суду визнавати недійсним окремо.
Родовід Банк має право повернути витрачені 300 млн грн, наприклад, зажадавши їх з «Бріарея». «Навряд чи банк зажадає їх з особи, яка підписала договір. Швидше за все, він не може цього зробити», – вважає Григорій Трипульський. «Я сподіваюся, до цього не дійде. Але що на думці у наших суддів і МВС – невідомо», – говорить Сергій Щербина. Сайт компанії «Бріарей» заблокований, а телефонний номер, зазначений у відкритих джерелах, не працює.
Більше не блищить
Нацбанк від сьогодні позбавив себе права купувати у громадян золото, срібло та інші дорогоцінні метали. Постанова НБУ № 209, яка набула чинності 10 квітня, замість прийнятого в 2003 році «Порядку проведення операцій з купівлі банківських та дорогоцінних металів у населення» затвердила «Порядок купівлі інвестиційних монет». «Згідно з постановою, ми перестали купувати дорогоцінні метали у фізичних осіб. Але продовжуємо їх купувати через посередників у підприємств», – повідомили FinMaidan в прес-службі Нацбанку.
Причину відмови від скупки банківських металів та брухту дорогоцінних металів НБУ не повідомляє, але така ідея в НБУ з'явилася відразу після крупного шахрайства, з яким зіткнувся центробанк у своєму підрозділі. У грудні 2014 року в одеському територіальному управлінні було виявлено крадіжку декількох кілограмів брухту золота, які оцінювалися приблизно в 5 млн грн. Кілька золотих зливків були замінені свинцем, пофарбованим золотистою фарбою. Скандал спонукав НБУ тимчасово відмовитися від скупки дорогоцінних металів у населення, аргументуючи це тим, що такі операції для нього є непрофільними.
Скупка дорогоцінних металів у населення була одним із способів поповнення резервів НБУ, вони також використовуються для виготовлення інвестиційних монет. У 2014 році до Державної скарбниці України (входить до структури НБУ) надійшло 1728 кг золота, в тому числі 210,5 кг – викуплено у населення. Раніше обсяги скупки були на порядок вищими: в 2011 році Нацбанк купив у населення 1,8 т золота, а в 2012-му – 2,2 т.
Резерви, але вже не золоті
Торік на тлі різкого зниження обсягу міжнародних резервів НБУ був змушений знижувати частку золота в резервах: нове золото не купувалося, старе – розпродавалося. Через необхідність конвертувати золото в доларовий кеш з подальшим використанням для валютних інтервенцій НБУ продав на світовому ринку третину своїх запасів: обсяг «золотого» портфеля скоротився з 40 т до 26 т.
Тому банкіри вважають, що відмова регулятора від купівлі дорогоцінних металів неістотно вплине на резерви країни. «Обсяг дорогоцінних металів в золотовалютних резервах некритичний. В основному резерви залежать від кредитів з боку Міжнародного валютного фонду та інших міжнародних організацій, а також від інтервенцій, які проводить Нацбанк», – говорить голова правління одного з банків. Саме за рахунок кредиту МВФ у березні резерви виросли на 77%.
Державний бюджет навіть виграє від відмови НБУ купувати золото і срібло в українців. У 2012 році набрали чинності зміни до Податкового кодексу, згідно з якими операції прямого продажу дорогоцінних металів НБУ дозволяли фізособам уникнути 15-відсоткового податку на доходи фізосіб. Зараз податок, з урахуванням військового збору, становить 21,5%. При операціях з посередниками податок підлягає сплаті.
Кому здати
Золото і срібло в зливках купують комерційні банки. За даними компанії «Простобанк Консалтинг», за 1 унцію (31,1 грама) срібла фізособи можуть виручити в середньому 450 грн, платини – 15 тис. грн, а золота – 25-26 тис. грн. Але коло покупців дуже вузьке. «Наш банк не працює з дорогоцінними металами», – повідомили FinMaidan в кол-центрі ПриватБанку. «Ми не купуємо зливки в дорогоцінних металах, а тільки продаємо», – сказали у Райффайзен Банку Аваль. За даними «Простобанку», котирування на покупку золота, наприклад, виставляє Авант-банк, «Глобус», Ощадбанк, «Фінансова ініціатива», ОТП Банк, Юнекс Банк.
А ось лом дорогоцінних металів банки взагалі не купують. Золоті вироби можна продати перекупникам, у тому числі тим, хто купує антикваріат, або «здати» в ломбард. Однак вони не купують дорогоцінні метали, а надають заставні кредити, і лише в разі неоплати забирають «заставу». «Такого поняття, як скупка, у нас немає. Ви підписуєте договір, можете вибрати мінімальний термін, наприклад, один день. Якщо ви не виконуєте договірні зобов'язання, по закінченні терміну договору ваш предмет застави переходить у власність компанії», – розповіли FinMaidan в ломбарді «Скарбниця». За 1 грам золота в ломбардах пропонують 505-520 грн. Також вироби з дорогоцінних металів приймають ювелірні магазини, де найчастіше пропонують отримати інший виріб з доплатою за роботу.
Проблемна історія
Нову жертву фінансової кризи Нацбанк підбирав майже три тижні – 47-ю неплатоспроможною установою став Укргазпромбанк. У цей невеликий банк, який посідав на початку року 81-е місце за активами, учора ввели тимчасову адміністрацію. Уповноваженою особою від ФГВФО до 7 липня буде Євген Ожга.
Банк уже деякий час відчував труднощі з платежами, тому НБУ заборонив йому відкривати нові рахунки фізичних осіб. «НБУ вводить обмеження на операції банку в разі наявності у його діяльності ризиків невиконання зобов'язань перед кредиторами, в тому числі вкладниками. Обмеження знімаються після приведення банком своєї діяльності у відповідність до встановлених нормативів і вимог. Про обмеження для конкретного банку НБУ коментарів надати не може, оскільки дана інформація відноситься до банківської таємниці і може бути розкрита тільки згідно з законодавством», – повідомили тиждень тому FinMaidan в прес-службі Нацбанку на запит про причини введення санкцій до Укргазпромбанку.
Укргазпромбанк заснований в 1996 році. Найбільшими його акціонерами на 1 січня 2015-го були Іван (24,5167%) і Олег Діяк (24,0973%), Яніна (18,8336%) та Ігор Сухіна (6,0964%), Оксана (9,9267%) і Віктор Решетняк (7,8729%), Ілля Рибчич (7,5329%). Обсяг активів Укргазпромбанку на 1 січня становив 1,369 млрд грн.
Іван Діяк – екс-радник президента Віктора Ющенко і екс-заступник голови «Нафтогаз України». Яніна Сухіна – дочка Іллі Рибчича, який тричі був головою «дочки» «Нафтогазу» – «Укргазвидобування». Ця компанія до 2010 року обслуговувалася в Укргазпромбанку і в ньому мала зарплатний проект, але потім перейшла в банк «Надра».
Вчора НБУ пояснив своє рішення тим, що Укргазпромбанк займався ризиковою діяльністю, через що іще в січні був визнаний проблемним. Банк не виконував більше 10% зобов'язань перед вкладниками та іншими кредиторами протягом понад 10 робочих днів, а його регулятивний капітал став негативним. «Для стабілізації ситуації керівництво Нацбанку неодноразово проводило зустрічі з керівництвом та потенційними інвесторами Укргазпромбанку. Однак власники його істотної участі не вживали своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку», – повідомив Нацбанк.
Спроби поліпшення
Укргазпромбанк не дуже відомий громадськості. Його мережа філій складається всього з 14 точок, за допомогою яких він залучив роздрібний депозитний портфель в 501 млн грн. Втім, це в рази більше, ніж кошти підприємств – 134 млн грн – на його рахунках. У кредитуванні ситуація була протилежна: отримані ресурси позичалися юрособам (614 млн грн), а не населенню (74 млн грн).
У середовищі фінансистів Укргазпромбанк був відомий, як кептивний банк, який намагався стати більш «прозорим» шляхом поліпшення корпоративного управління. До кризи 2008 року йому в цьому допомагала спеціальна програма IFC. Через цю програму також пройшли нині націоналізовані Родовід Банк і Укргазбанк. У ній брав участь і Сведбанк, який зараз називається Омега Банком і є неплатоспроможним, а також банк «Дністер», ліквідований ще в 2010 році.
Після початку в 2014 році нової кризи Укргазпромбанк демонстрував спроби вижити. У грудні він збільшив капітал на 41,4 млн грн – до 124,2 млн грн – за рахунок прибутку минулих років. А в січні 2015-го оголосив про нове збільшення статутного капіталу – на 150 млн грн, до 274,2 млн грн. Тоді ж Антимонопольний комітет видав дозвіл кіпрській компанії Silverdale Management Limited на купівлю більше 50% акцій фінансової установи. Але цю суму банк так і не отримав.
Незатребувані можливості
У поточній економічній ситуації ризик банкрутства є у багатьох установ, але немало проблемних банків уже виведені з ринку. «Військові дії на сході, а також анексія Криму роблять обслуговування кредитів, виданих у цих регіонах, дуже проблематичним: формуються додаткові резерви, збільшується збитковість. Небувале падіння курсу національної валюти, а також наявність панічних настроїв створюють небачений тиск на показники діяльності банків», – зазначає спостерігач правління Платинум Банку Вадим Кривов'яз.
Укргазпромбанк став 47 збанкрутілою від початку 2014 року фінустановою. Перший заступник голови НБУ Олександр Писарук минулого тижня заявив, що чищення системи від неплатоспроможних банків завершиться протягом двох місяців, тобто до початку літа. Для решти учасників ринку це шанс наростити частку, але їх ліквідність також обмежена. Поки ніхто не продемонстрував бажання викуповувати кредитні портфелі у неплатоспроможних установ. «Ми не розглядаємо можливість купівлі портфелів у збанкрутілих банках, тому що у нас дуже жорсткий підхід до кредитних портфелів, – пояснює голова правління Укрсоцбанку Граціано Камелі. – При цьому ми раді, що з ринку йдуть банки, які використовували неконкурентний підхід і грали не за загальними правилами».
ТОП-новини